“No li negaré que em fa una mica de pena tenir les cadenes descatalogades, ja sé que és vitalista. Accepto la tristesa amb un punt, però sense traumes importants” (Xabier Euzkitze).
A vegades ocorre que es veu a algú que està donant tornades al cap per escrit de sobte. Això mateix em va passar quan vaig llegir aquestes paraules de Xabier Euzkitze. Subscriuria literalment el que acabem de dir. Fa temps que utilitzava el mateix tema però no he tingut la valentia de posar en les paraules aquestes sensacions fins ara. Segurament en el nostre benvolgut poble tenim molta vergonya a l'hora de parlar de moltes coses. No volem mostrar la nostra part trista, sembla que estem obligats a dir que som felices. Com quan es troba al carrer amb un amic que no havia vist fa molt temps. Respondre sempre “bé” a la pregunta de quina manera, encara que des de dins hi hagi un crist, acabat de repartir i amb greus comptes de treball (diners). Però la resposta sempre és “bé”, encara que sigui una mentida. Per què no ens atrevim a dir la veritat? Per vergonya, per no començar a enlairar els nostres interiors, potser perquè a l'altre li importa una mica…
"Ens està passant als que tenim més d'una edat, ens estem quedant fora del mercat. Aquesta societat fa un homenatge als joves"
Ens està passant als que tenim més d'una edat, ens estem quedant fora del mercat. Aquesta societat fa un homenatge als joves. En el nostre àmbit hi ha discriminació positiva a favor dels joves, de les dones, de les dones joves… I no estic en contra. Però els que hem passat tota la vida en aquest ofici, no ens mereixem el final de la nostra vida laboral? A més, tenim l'experiència acumulada, diria que avui coneixem millor l'ofici que quan era jove. En l'època jove si que hi ha valentia però pocs coneixements. A més, a la nostra generació li va tocar començar per zero, i ara, quan entrem en la part final del nostre recorregut, estic sospitant que no ens acostem a zero. I mentrestant, el calaix de la casa continua omplint-se amb els plans que queden en el camí. És un senyal que has arribat a una edat quan els que estan en aquest calaix són més que els que has fet.
Jo no he optat per la jubilació, però per a adonar-se estem més prop del llindar de l'edat de jubilació, encara que les ganes de continuar treballant no han desaparegut. I a això cal afegir que, per les característiques del nostre ofici, no hem cotitzat molt, hem de conformar-nos amb una pensió cega. Com diu Euzkitz: un punt de tristesa sense traumes.
Bidali zure iritzi artikuluak iritzia@argia.eus helbide elektronikora
ARGIAk ez du zertan bat etorri artikuluen edukiarekin. Idatzien gehienezko luzera 4.500 karakterekoa da (espazioak barne). Idazkera aldetik gutxieneko zuzentasun bat beharrezkoa da: batetik, ARGIAk ezin du hartu zuzenketa sakona egiteko lanik; bestetik, egitekotan edukia nahi gabe aldatzeko arriskua dago. ARGIAk azaleko zuzenketak edo moldaketak egingo dizkie artikuluei, behar izanez gero.
Predir el final de qualsevol cosa s'ha posat de moda. La fi de l'ésser humà, de les ideologies, de la comunitat, de l'autoritat, de la filosofia, o de la democràcia. Són etiquetes carregades de sensacionalisme?
Potser va ser Francis Fukuyama qui va iniciar aquesta moda del... [+]
Bagira prozesuaren emaitza, Herri bidea bide-orria izan zen. Bide-orri honetan, abertzaleen helburua herriari boterea itzultzea dela aipatzen da, eta boterea itzultzeko, herriari burujabetza maila maximoa emanen dioten instituzioak herriari eskaintzea adierazten da. Zehazten da... [+]
La Policia Municipal de Donostia-Sant Sebastià encara no ha donat solució a la falta de personal en la seva plantilla. Durant l'estiu la plantilla s'ha vist reforçada amb la contractació de desenes de policies locals per a atendre les diferents necessitats i serveis que... [+]
Les exigències de basca d'Osakidetza són abusives. Sens dubte. Estem col·locant i mobilitzant als professionals sanitaris en aquesta línia. Sense estar en contra del basc, amb poques intencions d'aprendre i molt menys d'utilitzar.
La nova plataforma de referència és “Unides... [+]
Pello Salaburu posava en valor en les xarxes socials que dins de quinze anys el pes de la població immigrant en Bizkaia es multiplicaria fins a arribar al 22% del total de la població, la qual cosa “constitueix en realitat l'amenaça del basc”. Naturalment, tirats d'aquesta... [+]
El sol s'ha aixecat per quarta vegada en la zona assetjada de les festes de Baiona i crec que en aquest País Basc del septentrión respirem millor, sobretot perquè els nostres tres diputats són del Nou Front Popular i hem relegat al tercer lloc a l'ona negra i caca. No obstant... [+]
El nou portaveu del PNB en el Parlament Basc, Joseba Díez Antxustegi, ha considerat que el lehendakari, Imanol Pradales, "ha format un govern de dones i homes amb gran experiència, respectats en els sectors professionals i compromesos amb Euskadi". El president del partit,... [+]
Estimada Sra. Pedrosa:
Felicitats pel seu nomenament com a Conseller d'Educació. No és una nova responsabilitat el que d'ara endavant tindràs sobre tu. Has de conèixer bé el Departament d'Educació, després de quatre anys com viceconsejero. En finalitzar el curs, m'agradaria... [+]
El debat sobre la deterioració cognitiva de Joe Biden té una durada aproximada de dos anys. A vegades es comportava de manera estranya, a vegades no se li entenia bé o deia coses que no eren veritat, com que el seu fill havia mort a l'Iraq. No obstant això, l'establishment... [+]
Vaig llegir fa dos o tres dies un article sobre les files de Guillem Martínez i no sé si ho vaig entendre bé. Contava que sota la seva casa té una gelateria que no tenia res de particular i que, en els últims temps, sol tenir gent quan s'obre, una darrere d'una altra,... [+]
No tinc molt clar si, individualment, tenim el poder suficient per a guiar les nostres vides, però sí que hem de continuar intentant-lo. Encara que es poden fer moltes coses en grup, cada dia tenim una lluita solitària amb nosaltres mateixos per a seguir endavant. La majoria... [+]
A pesar que han passat dos segles, el problema de La Plutònica no es pot deixar esvair en el pou de l'oblit. A més de 200 anys enrere per a conèixer la història de La Plutònica, hem de remuntar-nos a l'altre costat de l'oceà, Montevideo.
Els germans José Rosendo i Valentín... [+]
La quadrilla és una dels senyals d'identitat dels bascos. Tot basc té una quadrilla o, almenys, això és el que s'espera d'un basc nat. No és per a menys, perquè podríem dir que la Quadrilla és la unitat social d'Euskal Herria, l'àtom o component bàsic de la nostra societat... [+]