Entre les sorpreses que ofereix la Fira de Durango, enguany ha estat un èxit, ja que s'ha presentat una nova editorial: -Caramba! Nader Koochaki i Usue Arrieta van presentar: “-ren, Tractora Koop. E. és un projecte creat dins de la cooperativa d'artistes. El seu objectiu és la publicació i difusió d'obres que se situen entre l'art i altres disciplines de coneixement”.
Dues bones notícies en una sola: una cooperativa d'artistes i una editorial. Tres, més ben dit: cooperativa, editorial i llibre. Geldi 2011-2017. La baixada a la goitibehera no és el que s'entén per llibre, però en aquests temps en què a tot se'n diu artefacte, prefereixo anomenar-ho llibre.
Han tret 200 exemplars: 6 fullets amb textos d'autors, Jeremy Macclancy, Nader Koochaki i Diego Carbajo, 89 fitxes desplegables, 59 fitxes de descens, un pòster, un àlbum de fotos, cartografia, índexs d'inventari, classificacions de concursos... És massa, té un propòsit enciclopèdic. Vicente Vázquez (Tarragona, 28 de juliol de 1976) i Usue Arrieta (Mondragón, 12 de gener de 1979) van intentar recollir tot el relacionat amb Goitibehe.
L'artista, en definitiva, té aquesta peculiaritat: la seva manera d'estar en el món.
Han volgut recollir tot el relacionat amb Goitibehe, ja que les goitibeheras, en la seva simplicitat, tanquen moltes altres coses en si mateixes. Carreteres, quitrà, costes, rodaments, pobles, valls, festes, grups, gent amb vida de fàbrica i gairebé de vida, enginy, coneixement compartit, i molt més.
Fa temps li vaig sentir dir a Usue Arrieta que les goitibeheras eren “esport rural industrial”. Tal vegada més que qualsevol altra cosa demostrin ja un món en marxa, el de la indústria, tal com el demostren els esports rurals en la vida perduda en el camp.
Pintada per Millet Les espigadoras, aquesta pintura que penja de les parets de tantes cases, aquest quadre que forma part de la decoració de tants comerços i establiments, aquesta obra que representa una escena de les obres agrícoles del passat, potser per la seva bellesa, o... [+]