Vaig agafar tots els dies un tren de rodalia per a anar al treball. La majoria som dones*, treballadores, persones racialitzades, precarizadas, joves, velles. Malgrat conèixer uns pocs rostres, tots els altres som en certa manera desconeguts.
Ahir la meva àvia i una neboda es van asseure darrere de mi i em van clavar per complet en la seva conversa. Es parlava del divorci d'un familiar. Pel que sembla, un dels cònjuges, durant més de trenta anys, ha dedicat la seva vida a la família, dedicant-se a les tasques domèstiques, sense submergir-se en el mercat laboral, i criant, alimentant i cuidant a dos joves emancipats. L'altre, sempre fora de casa, ha fet un bon camí en el seu treball assalariat, arribant a un lloc de responsabilitat ben remunerat.
L'àvia va observar: “Però què farà ara ell només? Qui li farà el menjar, rentar la roba i planxar, cuidar de la casa? I com afrontarà la solitud, la vida, si no ha treballat econòmicament?”. Nets joves: “És per a bé, àvia, és la decisió de tots dos, un d'ells haurà d'aprendre a ser l'home de casa i l'altre el plaer i a emprendre un camí més lliure i complet”. L'àvia va vacil·lar. “El temps ho dirà”.
En alguns dies laborables els desplaçaments m'han portat pegat a un llibre. Avui la realitat m'ha posat en el meu lloc i m'ha convertit en materialitat de carn i os diverses lectures
En baixar del tren vaig cridar a un amic per a explicar-li el que acabava de sentir. Els amics, de tornada: “Per a què llegir Les captivitats de les dones de Marcela Lagarde: madesposas, monges, putes, preses i boges o Patriarcat del Salari de Silvia Federici, si en els viatges de tren de rodalia quotidians la realitat ens revela que és patriarcat per a totes les persones i en general un matrimoni opressiu del capitalisme?”.
En alguns dies laborables els desplaçaments m'han portat pegat a un llibre. Avui la realitat m'ha posat en el meu lloc i, de pas, unes certes lectures se m'han convertit en materialitats de carn i os. Això m'ha deixat un sabor agredolç. Dolç, perquè en lloc de llegir en el llibre molts suports tancats i complets, podem digerir textos oberts i relacionats amb la vida. Perquè ens ajuden a entendre el que ens passa. Perquè ens permeten identificar el que ens fa mal.
Salat, perquè els viatges amb tren rarament ens permeten conèixer-nos i entendre'ns entre els viatgers. En aquests temps processos d'individualització i atomització o el que sigui, moltes vegades, perquè no em permet aixecar-me de la mirada mòbil o del llibre. Perquè ens hem tornat desconeguts perfectes, definitivament estrangers. Salat, perquè és una pregunta que porto moltes vegades al cap, “què em passa i no què ens passa?”, per a sentir-me tan petit. Salat, malgrat sentir el contrari fa poc, se m'ha demostrat, empíricament, sens dubte, que l'heteropatriarcado és el pilar fonamental del capitalisme.
Bidali zure iritzi artikuluak iritzia@argia.eus helbide elektronikora
ARGIAk ez du zertan bat etorri artikuluen edukiarekin. Idatzien gehienezko luzera 4.500 karakterekoa da (espazioak barne). Idazkera aldetik gutxieneko zuzentasun bat beharrezkoa da: batetik, ARGIAk ezin du hartu zuzenketa sakona egiteko lanik; bestetik, egitekotan edukia nahi gabe aldatzeko arriskua dago. ARGIAk azaleko zuzenketak edo moldaketak egingo dizkie artikuluei, behar izanez gero.
Predir el final de qualsevol cosa s'ha posat de moda. La fi de l'ésser humà, de les ideologies, de la comunitat, de l'autoritat, de la filosofia, o de la democràcia. Són etiquetes carregades de sensacionalisme?
Potser va ser Francis Fukuyama qui va iniciar aquesta moda del... [+]
Bagira prozesuaren emaitza, Herri bidea bide-orria izan zen. Bide-orri honetan, abertzaleen helburua herriari boterea itzultzea dela aipatzen da, eta boterea itzultzeko, herriari burujabetza maila maximoa emanen dioten instituzioak herriari eskaintzea adierazten da. Zehazten da... [+]
La Policia Municipal de Donostia-Sant Sebastià encara no ha donat solució a la falta de personal en la seva plantilla. Durant l'estiu la plantilla s'ha vist reforçada amb la contractació de desenes de policies locals per a atendre les diferents necessitats i serveis que... [+]
Les exigències de basca d'Osakidetza són abusives. Sens dubte. Estem col·locant i mobilitzant als professionals sanitaris en aquesta línia. Sense estar en contra del basc, amb poques intencions d'aprendre i molt menys d'utilitzar.
La nova plataforma de referència és “Unides... [+]
Pello Salaburu posava en valor en les xarxes socials que dins de quinze anys el pes de la població immigrant en Bizkaia es multiplicaria fins a arribar al 22% del total de la població, la qual cosa “constitueix en realitat l'amenaça del basc”. Naturalment, tirats d'aquesta... [+]
El sol s'ha aixecat per quarta vegada en la zona assetjada de les festes de Baiona i crec que en aquest País Basc del septentrión respirem millor, sobretot perquè els nostres tres diputats són del Nou Front Popular i hem relegat al tercer lloc a l'ona negra i caca. No obstant... [+]
El nou portaveu del PNB en el Parlament Basc, Joseba Díez Antxustegi, ha considerat que el lehendakari, Imanol Pradales, "ha format un govern de dones i homes amb gran experiència, respectats en els sectors professionals i compromesos amb Euskadi". El president del partit,... [+]
Estimada Sra. Pedrosa:
Felicitats pel seu nomenament com a Conseller d'Educació. No és una nova responsabilitat el que d'ara endavant tindràs sobre tu. Has de conèixer bé el Departament d'Educació, després de quatre anys com viceconsejero. En finalitzar el curs, m'agradaria... [+]
El debat sobre la deterioració cognitiva de Joe Biden té una durada aproximada de dos anys. A vegades es comportava de manera estranya, a vegades no se li entenia bé o deia coses que no eren veritat, com que el seu fill havia mort a l'Iraq. No obstant això, l'establishment... [+]
Vaig llegir fa dos o tres dies un article sobre les files de Guillem Martínez i no sé si ho vaig entendre bé. Contava que sota la seva casa té una gelateria que no tenia res de particular i que, en els últims temps, sol tenir gent quan s'obre, una darrere d'una altra,... [+]
No tinc molt clar si, individualment, tenim el poder suficient per a guiar les nostres vides, però sí que hem de continuar intentant-lo. Encara que es poden fer moltes coses en grup, cada dia tenim una lluita solitària amb nosaltres mateixos per a seguir endavant. La majoria... [+]
A pesar que han passat dos segles, el problema de La Plutònica no es pot deixar esvair en el pou de l'oblit. A més de 200 anys enrere per a conèixer la història de La Plutònica, hem de remuntar-nos a l'altre costat de l'oceà, Montevideo.
Els germans José Rosendo i Valentín... [+]
La quadrilla és una dels senyals d'identitat dels bascos. Tot basc té una quadrilla o, almenys, això és el que s'espera d'un basc nat. No és per a menys, perquè podríem dir que la Quadrilla és la unitat social d'Euskal Herria, l'àtom o component bàsic de la nostra societat... [+]