Abans de les eleccions va ser un lema en boca de tots: "Hem de posar la cura en el centre", ha afegit. Al marge de les expressions curioses i incorrectes que inventen els polítics i els que tenen la condició de polítics, haig d'admetre que durant un temps el tema va estar en tot el seu apogeu. Tant els partits com diverses associacions es van obstinar a reivindicar la necessitat de donar més importància a la cura.
Van passar les eleccions i, com sempre, va passar a un "territori" de coses no plenes de cures; jo crec que ha de ser una espècie de llimbs, i ha d'estar desbordat, si no indefinida.
Jo he considerat que fer això per part de tots els polítics és una cosa normal de la política; el component de les democràcies corruptes: prometen milers de coses en les eleccions, per a després no omplir cap. Desgraciadament, moltes persones ara accepten aquesta deriva, perquè gràcies a ella subsisteixen els partits. "Sense mentides, sense democràcia", va canviar l'antic lema. Sigui.
Una altra cosa i el que no puc entendre (però el que haig de reconèixer com l'anterior) és el silenci de les associacions que avui dia estan al voltant de la cura. Si no és solament que l'època de les eleccions és el moment adequat per a fer les reivindicacions, no puc entendre ni acceptar aquesta actitud. Algú ha d'explicar la raó, si hi ha una raó vàlida.
La qüestió és que la cura (mal estat de la cura en el sector públic) és tan important com abans de les eleccions, que el dèficit és enorme i que continua sent. Les institucions (els partits, per tant) fa temps que deixen de gastar (més) diners (en inversió) en les necessitats reals de la gent. En el cas de la cura, això suposa que les persones majors i les seves famílies no poden rebre (no reben res) per a afrontar en la mesura que sigui possible les mancances, els ressorts i les malalties que pateixen o, almenys, per a rebre la protecció i la cura adequats. Com tots deien, és un dret de tots, no és un servei que les institucions (els partits) presten per la seva generositat. Després de complir amb els milers de papers, cites, peticions (i el temps que gasten en això) que els demanen les persones majors i les seves famílies, reben la negativa. Sembla que els diners que hi ha s'esgota a pagar el sou als milers de tipus que es dediquen a aquests serveis. Ah, fins i tot en alguns anuncis mentiders.
Atès que les persones majors i les seves famílies necessiten cures, només tenen una opció: recórrer al sector privat i gastar els diners que això suposa. Aquesta opció és com la creació d'un riu. És a dir, totes les aigües que ha caigut la pluja van inevitablement a un riu, i així el riu augmenta i augmenta, el cabal sol ser més abundant. El "cabal" esmentat en la metàfora és una quantitat de diners que va (envien) del sector públic al privat. A veure qui em diu que això és mentida. És fals que els polítics hagin decidit deixar morir de fam a la part pública per a engreixar a la part privada (la seva zona verda).
Són moltes les denúncies que es formulen contra això, perquè hi ha molta gent que creu que és cert el que s'acaba d'esmentar.
Però —i haurem de convertir-ho en una llei política— després de les eleccions callen tots, perquè encara que el problema segueix com està, ja no és el moment per a demanar res i, molt menys, per a aconseguir-ho.
Així, amb el nostre silenci, el cabal del riu privat augmenta i augmenta.
Així, quan els polítics deixen de ser polítics, es pesca en el cabal d'aquest riu privat. Déu meu!
Finalment, els que manifesten clarament la perversitat de la situació de dues persones.
Una dona estrangera està hospitalitzada. Quan surt de l'hospital no té a on anar. Fet el primer pas al carrer, es troba totalment desprotegit; no té res. Qui pot ajudar-lo? Qui l'ajudarà a demanar i obtenir ajuda?
Un ancià passa la seva vida assegut en una butaca, però, pel que sembla, no té cap malaltia, per la qual cosa no té opció a rebre ajuda. Amb un munt de papers plens, ha contestat que no ha presentat suficients documents que declarin que està malalt (ja que pateix diverses malalties) i que només pot rebre el mínim (realment el mínim) que se li ha de donar obligatòriament per a assegurar el bon ús dels diners que hi ha.
En tots dos casos, és el propi estudiós: Allà ell, Marianton!
En tots dos casos la situació és la mateixa; fer alguna cosa contra ella i (sobretot) no fer-ho és el mateix resultat, polític liberal (també inadequat a la metàfora!). perquè permetem que els badalls facin el que vulguin. Perquè diuen que hi ha temps (i temps inoportuns) per a denunciar i denunciar en veu alta.
Les que no tenen un altre valor que el de justificar-nos i donar-nos l'oportunitat de viure més tranquils.
Maru
Bidali zure iritzi artikuluak iritzia@argia.eus helbide elektronikora
ARGIAk ez du zertan bat etorri artikuluen edukiarekin. Idatzien gehienezko luzera 4.500 karakterekoa da (espazioak barne). Idazkera aldetik gutxieneko zuzentasun bat beharrezkoa da: batetik, ARGIAk ezin du hartu zuzenketa sakona egiteko lanik; bestetik, egitekotan edukia nahi gabe aldatzeko arriskua dago. ARGIAk azaleko zuzenketak edo moldaketak egingo dizkie artikuluei, behar izanez gero.
Fa ja molts anys que no segueixo la competició internacional (Jocs Olímpics, Mundials…). La indiferència, el cansament, el dolor… i també em produeixen una mica de ràbia. I, en conseqüència, l'alternativa que em queda és no veure-la.
El motiu no és que no li agradi... [+]
Amb l'objectiu de ser objectiu, posant l'accent en els moviments significatius que han existit dins del govern presidit pel senyor Pedro Sánchez, i davant els objectius que ha posat de manifest la signatura del decret d'últimes decisions, m'agradaria fer públiques algunes idees... [+]
Bagira prozesuaren emaitza, Herri bidea bide-orria izan zen. Bide-orri honetan, abertzaleen helburua herriari boterea itzultzea dela aipatzen da, eta boterea itzultzeko, herriari burujabetza maila maximoa emanen dioten instituzioak herriari eskaintzea adierazten da. Zehazten da... [+]
La Policia Municipal de Donostia-Sant Sebastià encara no ha donat solució a la falta de personal en la seva plantilla. Durant l'estiu la plantilla s'ha vist reforçada amb la contractació de desenes de policies locals per a atendre les diferents necessitats i serveis que... [+]
Les exigències de basca d'Osakidetza són abusives. Sens dubte. Estem col·locant i mobilitzant als professionals sanitaris en aquesta línia. Sense estar en contra del basc, amb poques intencions d'aprendre i molt menys d'utilitzar.
La nova plataforma de referència és “Unides... [+]
A pesar que han passat dos segles, el problema de La Plutònica no es pot deixar esvair en el pou de l'oblit. A més de 200 anys enrere per a conèixer la història de La Plutònica, hem de remuntar-nos a l'altre costat de l'oceà, Montevideo.
Els germans José Rosendo i Valentín... [+]
La quadrilla és una dels senyals d'identitat dels bascos. Tot basc té una quadrilla o, almenys, això és el que s'espera d'un basc nat. No és per a menys, perquè podríem dir que la Quadrilla és la unitat social d'Euskal Herria, l'àtom o component bàsic de la nostra societat... [+]
L'endemà passat, l'ona publicitària anunciadora de l'Ironman de Vitòria deia: “Anything is possible”. Tenia una cita amb un amic en la Plaça Nova de Vitòria-Gasteiz i, en el camí, vaig veure altres cartells, suports publicitaris i carpes. Alguns en anglès (“Finish... [+]
El soroll genera greus problemes de salut i qualitat de vida. Guernica-Lumo, malgrat la seva aparent bellesa i hospitalitat, té seriosos problemes en matèria de soroll.
A mode d'introducció, es mostrarà el fet anterior. A l'altura del carrer Iparragirre de Guernica es trobava... [+]
No puc contenir el foc que m'abrasa per dins, i només puc escriure aquestes estúpides paraules per a no deixar-me dominar per la desesperació.
Odi la hipocresia, avorreixo els blancs. El problema és que la blancor està a tot arreu, que tots som blancs.
És sabut que totes... [+]
Pel que sembla, l'incendi originat el passat 13 de juliol en l'habitatge d'Errenteria es va originar en la bateria d'un patinet elèctric. En aquesta ocasió, i afortunadament, només es van produir danys materials. No obstant això, no creguis que aquest accident és una cosa... [+]
Arriba l'estiu, la principal expressió de la turistificación, i, de nou, els problemes derivats de la sobreexplotació de la ciutat com a destinació turística són especialment visibles, com el soroll o la massificació dels carrers. No obstant això, ens preocupen més els... [+]
En 1977 es va posar en marxa l'Euskal Kopa de Lekeitio, era una època de transició. En l'època de la República, l'any 1931, les primeres Noces Basques va sortir del Batzoki. En 1964 també es va celebrar en Lekeitio el Campionat d'Euskadi de Bodas, en homenatge a Resurrecció... [+]
Fa uns anys que vaig passar un cap de setmana a Pamplona. Era el 12 d'octubre.
Em va sorprendre veure a desenes de llatinoamericans celebrant efemèrides, amb concerts, txosnas i tot. Havia celebrat la conquesta dels meus avantpassats? ! Vaig pensar que l'assimilació cultural... [+]
Les mentalitats conservadores tenen por al terme planejament, enllaçant-se amb els corrents polítics progressistes i fins i tot comunistes, com ho fan avui els nous autoritarismes (Milei, Meono, Orban, Aznar, entre altres). No obstant això, la idea de planificació segueix en... [+]