L'Observatori Espanyol de la Diversitat Audiovisual ha analitzat 1.721 personatges de pel·lícules de ficció i sèries espanyoles, dels quals només 57 són obesos. La conclusió de l'observatori és que la ficció espanyola no reflecteix en absolut la pluralitat de cossos que hi ha en la societat. Fins i tot quan parlem de diversitat, la diversitat corporal és una de les més oblidades, diu l'observatori.
Més enllà dels percentatges, l'observatori també dona importància a la representació d'aquests cossos: quins rols i estereotips es perpetuen o quines portes obertes. En aquest cas, quan apareixen personatges obesos, sovint la trama se centra en la seva obesitat: "Quan apareixen dones obeses en la pantalla, sol presentar-se com una anomalia i es converteix en part imprescindible de la seva trama, perquè són víctimes de pressions i comentaris, o perquè viuen una trama d'apoderament", assenyalen els membres de l'observatori.
"És necessari acabar amb aquests perjudicials clixés que només llegeixen cossos obesos des de l'humor, el patetisme o l'anomalia"
"La idea que s'alimenta és que una persona obesa no pot existir en la pantalla sense fer referència al seu pes. A més, l'interessant seria la problemàtica de la cultura de la dieta i la seva relació amb les ordres de feminitat i primesa, però sovint s'esmenten les dietes com a mecanisme per a riure's del que està gros o com a desafiament de superar les seves pròpies limitacions".
"La ficció és obesa perquè la societat també és així"
"És necessari acabar amb aquests perjudicials clixés que només llegeixen cossos obesos des de l'humor, el patetisme o l'anomalia. La ficció és obesa, perquè la societat també és així, però la ficció hauria de ser un referent per a la societat i hauria de reflexionar sobre el concepte d'idealització, per què i quins són els que generen el que considerem ideal. La ficció, en definitiva, és imprescindible en la nostra socialització i en la nostra educació sentimental".
A casa està inclòs un racó amb el qual ens sentirem amb nosaltres, un espai que ens abraci al cansament de la nit, aquest espai en el qual sentirem alliberats del plor, una llar que ens connectarà amb la tendresa, que ens acompanyi en solitud. No obstant això, moltes de les... [+]
Toledo, 1272-1280. Alfons X de Castella va reunir 427 cançons monòdiques dedicades a la Verge. Les Cantigues de Santa María constitueixen una de les col·leccions musicals i literàries més importants de l'Edat mitjana, però en estar decorades amb la cantiga en miniatura,... [+]
En una casa hi ha diverses zones que poques vegades es mostren a algú que no és casolà. Digui el traster, la golfa, la sala de calderes, un armari. Moltes vegades se situen al peu de la casa subterrània o en la part superior de la casa poc accessible. Aquests racons de la... [+]
Moltes vegades m'ha confós la mirada externa amb un noi adolescent, això no és nou. Com no és nou, m'ha passat de fer gràcia a molestar. Com no és nou, he desenvolupat la capacitat d'emetre respostes cada vegada més èpiques, assumint el control de la situació. I com he... [+]