El dijous, 22 d'agost, ha mort Jon Irazabal Agirre a l'Hospital Galdakao-Usansolo. Autor de nombrosos treballs sobre la història de la comarca, va ser director de la Fira de Durango durant 30 anys i gerent de Gerediaga Elkartea entre 1982 i 2018. Des dels 17 anys va pertànyer a la citada associació i des d'allí han assenyalat que “Irazabal ha estat una de les principals referències per a la recerca i difusió de la història del Duranguesado”. Irazabal va crear la revista de recerca i història Astola, en la qual va escriure molts articles.
Encara que no va realitzar estudis d'història, “gràcies a les seves inquietuds i a la seva lluita” la comarca del Duranguesado ha fet una gran aportació per a conèixer la seva història, segons l'Associació Gerediaga: “Des de jove ha mostrat la seva passió per conèixer l'origen, la història i la vida del seu entorn (la Merindad de Durango, terra que ell deia el Duranguesado)”. Ha treballat en diverses línies de recerca, principalment en el Bombardeig de Durango de 1937. Va escriure un llibre sobre aquest tema: Durango 1937 31 de març, bombardeig.
Ha treballat per a treure a la llum el succeït en la guerra de 1936 i per a difondre l'origen de la Merindad de Durango, posar nom a persones que han estat rellevants en la història de la comarca i recuperar molts costums perduts, segons ha recollit Gerediaga Elkartea. A més de la guerra de 1936, ha treballat també en el folklore basc: “Durant molts anys va organitzar i va impulsar el Dia de les Espases del Duranguesado. També va fer una gran feina per a donar a conèixer la Dansa i les Danses de Goruleta”. Per això, entre altres reconeixements, l'Assemblea de Dantzaris de Bizkaia li va concedir el Premi Acció de Gràcies a la Dansa Tradicional en 2019 i li van rendir un homenatge en el Dia de les Espases del Duranguesado en 2015.
Conversant sobre la Fira de Durango
En les converses mantingudes amb ARGIA, Irazabal va subratllar la importància de la Fira de Durango i com per als bascos Durango s'ha convertit en “el melic de la terra per a uns dies” i s'ha convertit en “una cita ineludible”.
Irazabal també ha estat crític. En una entrevista concedida a la notícia, va assenyalar que la recerca local "no és suficient" i va subratllar la importància de donar a conèixer els treballs de les persones aficionades, al·legant que "la gent té ganes de saber". Irazabal va assenyalar en ARGIA que la Fira de Durango va ser en basca en les primavera de 1986 a 1988, i com “es van quedar solos”, al poble no “va florir aquella planta”.
Fira de Durango, primera jornada d'enguany. M'he posat les robes més belles, he tirat la colònia i he ficat les mans en la butxaca per si de cas. En la de l'esquerra, el llistat del dia anterior que diu: un, la llista de llibres que vull comprar; dos, la llista dels salmons que... [+]
En la Fira de Durango, com tots els anys, trobarem l'espai Kabi@ digitala. Els espais són una oportunitat directa i eficaç per a entendre el treball que realitzen els creadors. Però, per què acostar-se a Kabi@ra? En moltes ocasions, les categories de so, literatura,... [+]