Paret plena d'esquerdes que pararan. Societat alterada que sobreviu amb oxigen auxiliar. Un compte enrere caòtic mesura per la precisió d'un metrònom. La cerca insignificant de la veritat, el declivi dels mitjans de comunicació, la mala olor de la política i dues vides enterrades per les escombraries. Un estrany virus que ens ve de la Xina, un decret que ens domina a tots. Morts, col·lapse en hospitals, abocador, les nostres ànimes. Dol doble per a alguns. Una catàstrofe, una gran catàstrofe.
Em resulta difícil sintetitzar i explicar en aquestes línies tot el recollit dissabte passat en l'obra de teatre "Desastre". Sempre és un esdeveniment especial Artedrama i Axut! gira d'un treball conjunt de companyies. En aquesta ocasió, els del grup guipuscoà Debaju no s'han sumat a l'aventura, per la qual cosa podem trobar més cares noves sobre la taula que mai. Aquí es mantenen els germans Fuchs, com a directors Ximun, i Ander Lipus, tres dels noms propis de l'escena basca. Un canvi substancial en la redacció, ja que en lloc d'Igor Elortza i Unai Iturriaga, companys de viatge en les últimes quatre edicions, han ofert a Harkaitz Cano la possibilitat i responsabilitat d'escriure un nou apartat d'aquesta col·laboració permanent. Estan acostumats a posar a la vista del públic un mirall que reflecteix amb força les misèries, la pena i les imposicions de la humanitat a través de grans tragèdies. La situació precària dels treballadors en Hamlet, l'encara vitalícia ferida social provocada pel franquisme en la carta a la neta de Franco o la dolorosa punció de l'heroïna al nostre poble va ser tallada per la pandèmia en el Cavall Blau. Aquesta vegada, jo crec que els actors tracten temes encara més cruels a dos sinistres amb noms i cognoms concrets, que han afegit la pandèmia del coronavirus que ens va enxampar tots sota. Còctel dur, sabor totalment àcid i desagradable en empassar.
Conscient de la cruesa del material narratiu, Cano i l'equip ens ofereixen una obra multidisciplinària composta per capes. Els elements extraescénicos són presents a través de pantalles diferents i dibuixos i projeccions. Sumats a les quatre senzilles plataformes de fusta que queden entre escombraries, aquests recursos tecnològics reforcen la història. Paisatges, fotografies de l'hemeroteca, missatges en moviment, etc. condueixen a l'espectador a través del relat. D'altra banda, destaca el fort ritme de la peça. Cano no s'implementa en la tragèdia, per a això ha creat un ampli grup de personatges i ha ofert a cadascun d'ells una funció determinada. Aquí podem trobar el personatge de l'actor frustrat que ens ofereix un punt de comèdia i el seu rasant quotidiana amb la seva parella. El personatge del pobre periodista que Lipus encarna ens ofereix, al costat de la seva infermera sud-americana, entrevistes carregades d'idees sòlides. Ell diu que els números no compten tot o que la veritat no admet punts de terminació. Els moments més suggeridors de Cano. Cançons basques suposadament lleugeres, la referència del carnestoltes, el gos Laika, l'aeròbic… són molts els elements que ens ajuden a digerir i acceptar el que ocorre en l'escenari.
Es tracta, sens dubte, d'un treball amb moltes arestes. Sota els dos temes més gruixuts que trena, l'espectador pot trobar altres reflexions. Es dedica un lloc destacat a la política, materialitzant en diferents personatges les traïcions, amenaces, trucs i mentides utilitzades per a gestionar la tragèdia. Amb un periodista que ha trencat la veu i l'autoestima es vol explicar la situació dels mitjans de comunicació, la falta de prestigi de la veritat, tant en els temps de la veritat com en els de les faules acusades per les xarxes socials. Al llarg de la peça s'explica també com la pandèmia va agreujar el precari respiratori de la cultura o les dificultats del sistema sanitari que no cuidem per a atendre'ns.
El treball coral dels actors és impressionant, ja que a més de seguir amb la narració, també s'encarreguen de moure l'enllumenat que tenen sobre el tauler i d'arreglar l'atrezzo. La seqüenciació i jerarquització de la història beneficia als projectes conjunts de totes dues companyies. En el cavall blau es va triar una forma més clàssica i lineal de comptar el tema que era l'àcid de la taurina que li llevava força i visibilitat. És millor combinar sketches amb bons continguts i comèdies pal·liatives amb imatges plàstiques, material audiovisual, etc., creant un collage narratiu centrat en la tradería. Com deia un dels personatges, un assaig de veritat darrere d'aquests temes que representen el dolor de la societat, una baula que no es pot trobar. Obriu els ulls i preneu consciència de l'immens signe d'interrogació que apareix en la pestanya que us repartiran a l'entrada. Perquè no hi ha respostes tancades a la pregunta interminable proposta pel teatre.
Bidali zure iritzi artikuluak iritzia@argia.eus helbide elektronikora
ARGIAk ez du zertan bat etorri artikuluen edukiarekin. Idatzien gehienezko luzera 4.500 karakterekoa da (espazioak barne). Idazkera aldetik gutxieneko zuzentasun bat beharrezkoa da: batetik, ARGIAk ezin du hartu zuzenketa sakona egiteko lanik; bestetik, egitekotan edukia nahi gabe aldatzeko arriskua dago. ARGIAk azaleko zuzenketak edo moldaketak egingo dizkie artikuluei, behar izanez gero.
La situació actual requereix una anàlisi minuciosa del que hi ha darrere dels títols, les manifestacions, la difusió manipulada d'alguns fets, l'ocultació fosca d'uns altres i la propaganda disfressada d'anàlisi en la majoria dels grans mitjans de comunicació. La situació... [+]
Els empresaris i responsables polítics del sector ens diuen que el turisme genera riquesa i ocupació, però què és el treball turístic? Quin tipus de treball genera el turisme? I qui gana amb això?
L'entitat Sant Sebastià Turisme diu que més de 15.000 persones treballen... [+]
La principal característica del meu equip de bàsquet és la seva personalitat. Se sol dir que això és una característica comuna entre l'equip i l'afició. No obstant això, des de l'adreça no es té en compte aquesta identitat de tots els aficionats. De fet, els aficionats... [+]
La Sra. Jutgessa del Tribunal Judicial de Baiona, s'acomiada:
Alguns euskaltzales em van jutjar al març en Baiona per participar en algunes de les accions que hem dut a terme per a denunciar l'injust tractament que sofreix el basc de les autoritats de l'estat francès. Al... [+]
No és gens fàcil entendre el que està succeint a Catalunya. Amb tota seguretat. Podem donar per acabat el procés de 2017, però està per veure si l'independentisme serà capaç d'iniciar un nou procés d'alliberament.
Si en les eleccions l'independentisme s'hagués mantingut en... [+]
Portem unes setmanes amb la "serp d'estiu" sobre el TAV i amb la possibilitat d'enllaçar la "I basca" des de Pamplona, des d'Ezkio o Vitòria.
És decebedor veure que el nostre Poble continua depenent de decisions interessades i no argumentades pels llebrers i gossos de caça que... [+]
Els globalistes han triat França, Polònia i el Regne Unit per a crear un conflicte obert amb l'OTAN al novembre, ja que els Estats Units està immers en la campanya electoral per a la Presidència de novembre.
D'aquesta manera, la presència de soldades de Polònia, França, el... [+]
Afortunadament, la majoria de les empreses industrials comencen a entendre, després de les nombroses sentències condemnatòries, que una petita exposició a les fibres d'amiant, sense una protecció respiratòria adequada, és suficient per a causar una malaltia pulmonar greu... [+]
El passat 1 d'agost, una desena de persones de la família vam estar en Aranguren. Dos joves d'Aranzadi van donar a conèixer de primera mà les excavacions i treballs que s'estan duent a terme en Irulegi. Aquesta visita és molt recomanable, ja que recull la dimensió del treball... [+]
En primer lloc, volem fer arribar les nostres condolences als familiars i amics de la dona assassinada a principis d'agost.
Els habitants de Gaintxurizketa estem farts de la deixadesa de l'administració i dels responsables.
Els que vivim en el barri estem obligats a agafar el... [+]
He sentit dir que les millors llàgrimes són les que veuen els aeroports. Però suposo que es tractava d'altres llàgrimes el que va dir, i no com jo he vist durant aquestes vacances.
Durant diverses hores, les llàgrimes van dominar l'aeroport de Munic, llàgrimes d'indignació,... [+]
Els bascos sabem que l'aparell estatal està disposat a aprofitar les forces repressives de tots els colors i els mecanismes repressius de totes les formes, per a mantenir l'ordre social dins d'un sistema basat en la dominació, encara que per a això hagin d'infringir una llei... [+]
M'ocorre moltes vegades: fixar-me en les notícies i posar-me nerviós. La France revient, diuen. Tant la França de Le Pen com la xenofòbia i supremacia espanyola, com els pallassos inflables, s'aixequen una vegada i una altra. La merde revient. Com hem sentit, un grup de... [+]
Fins fa poc, la Unió Europea (UE) era una mar en calma. Tot anava bé. Tots vivíem tranquils. Els alts comandaments complien molt bé el seu treball i els europeus ens sentíem contents sota les seves ordres. De tant en tant els pagesos anaven al carrer a mostrar els seus... [+]