Com és l'estat del sistema sanitari a Síria i en el nord-est del país?
A Síria en general i en el nord-est en particular, l'estat de salut és molt difícil i les condicions són molt adverses. La guerra civil de 12 anys ha portat moltes dificultats i ho volem canviar. Els esforços s'han centrat en la defensa contra el règim de l'Estat Islàmic, Turquia i A l'Asad, i el resultat és el fràgil sistema sanitari. Per això hem vingut aquí per a veure com s'ha convertit aquí el sistema i reflexionar sobre com es pot desenvolupar el sistema sanitari del Nord i de l'Est de Síria.
Quins són els problemes més greus de l'administració?
Les estructures sanitàries, és a dir, els hospitals, estan molt afectades. A més, tenim la falta de metges, que va marxar molt per la guerra. Finalment, tenim una gran necessitat material i econòmica. La falta de mitjans provoca la feblesa en el sistema sanitari.
Quins casos atén el vostre sistema sanitari? En aquests moments
només el sistema pot atendre les emergències. No podem garantir intervencions més complexes i a vegades atenen aquests casos fora del nostre territori. El nostre sistema no està preparat per a afrontar els casos més greus o difícils.
Existeix
el sistema públic i privat? Sí, hi ha sector públic i privat, però, com dic, només nosaltres podem atendre les emergències. L'objectiu és que els centres públics ofereixin tots els serveis a la ciutadania.
Què ha passat amb el sistema sanitari que gestionava el règim en el seu territori? El
Govern sirià no té control del nostre territori des de 2012. No gestiona el sistema sanitari, però pressiona amb altres agents externs per a evitar o dificultar l'arribada de medicines o mitjans sanitaris.
Al vostre voltant el bloqueig és total, no? En l'actualitat tots
els passos fronterers estan tancats. Semalka és l'únic punt d'entrada entre l'Administració del Nord-oest de Síria i el Kurdistan Autònom de l'Iraq, però aquest organisme kurd és aliat de Turquia. En conseqüència, el Govern Autònom de Kurdistan de l'Iraq ha bloquejat el trànsit de molts béns i matèries, posant moltes dificultats i obstacles. A més, és il·legal, si tenim en compte la legislació internacional, perquè no és un pas oficial.
Tel Kocher o Al Yaroubiyah (en corb o àrab) és l'únic reconeixement internacional, però en l'Organització de Nacions Unides Rússia i la Xina li van posar el veto i no preveiem que torni a obrir-lo. Per això, només les agències de les Nacions Unides poden treballar a través del govern de Damasc, la qual cosa implica que necessiten l'autorització del Règim per a realitzar qualsevol projecte en el nostre territori.
Quin és l'impacte de la violència permanent de Turquia en l'àmbit de la salut? L'ocupació de Turquia
té un gran impacte en la salut dels ciutadans. L'Estat de Turquia ha tancat la frontera des de l'inici de la guerra i ha ocupat nombrosos territoris: Afrin, Giri Spi, Sereciye... Ha tallat el cabal d'aigua en Eufrates, la qual cosa ha provocat dificultats per a obtenir aigua potable i altres problemes de salut. Per exemple, ha produït epidèmies de leishmaniasis o còlera.
Després del terratrèmol, la situació empitjora. Hem intentat enviar ajuda a territoris ocupats, però Turquia no ens permet accedir.
Una situació similar ha ocorregut en el
cas del Règim d'Asad, no? Hi ha territoris que s'uneixen a l'Administració Nord i Est de Síria i que el govern envolta. Efectivament, per l'actitud de Turquia no s'ha pogut enviar l'ajuda d'Idlibera, i el Govern sirià de Shehban i Sheikh Maksoud exigeix que el 60% dels enviaments siguin seus.
Quins problemes us ha portat l'escassetat d'aigua? S'ha notat
en molts àmbits. Entre els principals problemes està la impossibilitat de generar electricitat, que la majoria de les centrals productores d'energia per a la població han hagut de parar la seva activitat, ja que el nivell de l'aigua és massa baix per a moure les turbines.
Des del punt de vista de la salut, cal afegir que l'any passat vam tenir una epidèmia de còlera, va ser molt difícil d'afrontar i temem que a l'estiu torni a ocórrer. També tenim milers de casos de Leishmaniasis i per primera vegada hem hagut d'intervenir perquè l'alimentació dels nens no era suficient, perquè la collita ha estat dolenta per falta d'aigua.
En altres localitats com Hasaken, Tel Tamren i voltants, l'obtenció d'aigua potable és cada vegada més difícil. En total hi ha un milió d'habitants en aquest territori i cal utilitzar camions perquè tinguin aigua potable, ja que Turquia deté el cabal amb els seus embassaments.
Quants habitants hi ha al Nord i Est de Síria i quants són els seus treballadors sanitaris? Comptem amb una població de
cinc milions i mig i uns 4.000 i 4.500 treballadors sanitaris. La majoria són infermeres i auxiliars.
Com
és la relació amb les organitzacions no governamentals? En general és bo, el problema és que les organitzacions no governamentals treballen amb les condicions i exigències dels donants, amb els fons de cooperació internacional. Això significa que les ONG i donants decideixen què fer fora de l'Administració Nord i Est de Síria. És a dir, no hi ha forma que el finançament d'aquests fons vagi directament al Departament de Sanitat, perquè aquest dugui a terme les mesures sanitàries necessàries.
Com valoren la reunió mantinguda en el Parlament Basc? En positiu.
Hem tingut ocasió d'explicar la nostra situació i tenim l'esperança que serveixi de punt de partida per a teixir relacions i desenvolupar projectes junts. En definitiva, esperem que aquestes converses tinguin el seu reflex en la millora de les condicions de la ciutadania.